See 15+15 on fileerimis/kondistusnoa nurk. Ma isegi joonestasin omale need nurgad välja, et visuaalselt aimu saada, mis on mis. Mõni küll mõtleb, et no küll on loll, muud teha pole, aga mis teha, kui igal lollil oma lõbu.
Noh, jahinuga mul ikka üks ja see 30 kraadise nurgaga, 40 kraadi ikka väga nüri nurk.
Kööginoa, st fileerimis- või mis iganes lihalõikamisnoa teritusnurk on mul väiksem, silma järgi pakun 20 kraadi juures. Tõsi, teritada tuleb sellist nuga üsna tihti.
honkomees kirjutas:Noh, jahinuga mul ikka üks ja see 30 kraadise nurgaga, 40 kraadi ikka väga nüri nurk.
Kööginoa, st fileerimis- või mis iganes lihalõikamisnoa teritusnurk on mul väiksem, silma järgi pakun 20 kraadi juures. Tõsi, teritada tuleb sellist nuga üsna tihti.
Kõigil fileerimisnugadel ongi 20 kraadi nurk. KaBar nugadel 40 kraadi ja tavaliselt taskunugadel kuskil 30 kraadi nurk. Spydercoga annab väga hästi just 40 ja 30 nurka teritada, fileenugadele aga eelneva nurgaga seatud kiirteritajad, need tungsten/keraamilised teritajad.
Sõltub noast, materjalist ja teritusnurgast ning tera paksusest ja materjali koostisest - fileerimisnuga on õhem, selle tera on erineva nurgaga ja sõltub terituse astmest. Kui teritus on ''karvane'' siis võib esialgu lõigata küll, kuid tera ette seadmisega terituse läbi on hiljem päris paras ooper, et tera hoidma jääks, see sõltub metalli koostisest - vaielge, kui tahate ... täpsemad küsimused Kaupo Kindsingole, kes on absoluutne noa ja ka ilmselt mõõga ning Jaapani kultuuri fänn ja metallitehnoloogiaga kursis olev inimene... eriti nugade, mõõkade ja ka muuga ..., mis puudutab metalli lõikeomadusi. Temalt ilmselt tulevad pedantselt täpsed kommentaarid. Minu lugupidamine neile, kes viitsivad ja tahavad end metalli tehnoloogiaga kurssi viia, ka lõikenurga parameetritega ning püsimise-materjali koostisega tutvuda - siinjuures ka Kaupole - sügav kummardus Kaupo Kindsigole - 我敬礼. Vaadake ka siinse foorumi teemat
Edge Palil on isegi convex profiiliga tera rakis, aga Edge Pali tehakse vaid tellimise peale ja hinnad peaks jääma 400+ kanti, luiske kaasa ei tule. Samas on ebays ka hiina koopiaid saada ja mõni mees on isegi puidust sarnase asja valmis teinud.
Mingi veidram teritaja on veel Wicked edge, vaheldumisi teritatakse mõlemalt poolt, kiirus võiks päris hea olla tänu sellele. http://www.wickededgeusa.com/
Teemantluiske niisama väga vaja pole, aga kui läheb tera profiili muutmiseks (näiteks scandi>convex), siis on väga abiks. Lihtsalt metalli tuleb nii palju eemaldada. Samas Fallkniveni komboluisk teemant/keraamiline on pikemal matkal igati omal kohal.
Kui ablas selline vesikäi noa suhtes on? Tavakäiale on kahju head nuga näidata, tavaliselt võtab liiga palju ära. See poleerketas on seal päris kaval idee. Õige pasta/pulgaga võikski vist sellega piirduda.
Ma lasen oma Victorinoxi nugasid lintlihvija peal. Suure töö teeb lint 120 ja käsitsi paber 320. Ei tea kas nii on õige , aga oma teritatud nugadest olen saanud selliselt kõige parema tulemuse.
Snaut küsis: Kui ablas selline vesikäi noa suhtes on? Tavakäiale on kahju head nuga näidata, tavaliselt võtab liiga palju ära. See poleerketas on seal päris kaval idee. Õige pasta/pulgaga võikski vist sellega piirduda.
Otsingi praegu peenema abrasiivsusega kivi, olemasolev saab hästi hakkama aga lõppviimistluse teen teemantluisuga.
Jah, see metallide tehnoloogia, s.h. teritus ja lõikamine on peenike värk. Liivapaberit pean ise küll liiga jämedaks, isegi suuri numbreid. Keraamiliste pulkadega teritajad on nii siledad, et ei usugi, et metalli suudavad töödelda. Ometi töötavad. Liigse mahanühkimisvõime tõttu ei kasuta ka tavaterituseks teemanti ega volframkarbiidi. Samas ei oskagi öelda, mis on pikemaks lihakarni tööks parem - habemenoana üliterav tera või saagjalt väheke hambuline. Minul on üliteravad terad konti puutudes võrdlemini kiiresti nüriks läinud, lisaks suurem oht nahka sisse lõigata. Vahel ongi "hambuline" küll algul mitte väga vahe, aga samas pikalt töötamist lubav. Mis teritusnurka puutub, siis see sõltub peale otstarbe ka materjalist. Arvan et ega väga kitsa nurgaga nuga pikalt tera hoia, pealegi on sellist küllalt keeruline teravaks saada nii, et teritades serva kahekorra ei väänuta (mõnda hapupiimatera teravaks ei saagi, ainult hambuliseks). Väga huvitavad on lamineeritud terad - keskmine rabedam ja tugevam kiht peaks nagu hõõrutama pehmema metalli vahelt välja (kui analoog sobiks, siis nagu tuul ja vesi tugevama kaljuharja pehmemast osast esile toovad). Miskit sarnast, s.t erineva mahahõõrdumisega võiks olla tegemist ka damasseritera juures kus eri tugevusega kihid siirus-viirus.
Noad, mis ise valmistan,teritan teemantkäiaga.Käi asetseb töölaual horisontaalselt ja on ümberlülitatav,vasakult paremale ja paremalt vasakule,et jälgida teritusnurka.
Neid, mis eelmises postituses, seda sorti mul vist kas 3 või 4 tk. Ei mäletagi. Kasutan põhiliselt selliste nugade terituseks, mis ei pea minu jaoks ideaalselt teravad olema ja milledest mul pole kahju, sest laastu lendab sellega mehiselt. Näiteks igaks juhuks autos alati kaasas olev tööriistanuga ja osad kööginoad. Peale seda, kui läksin üle noateritamises Gatco süsteemile, millele ees pool viitab Aivar00, siis kadus mul ära vajadus metsas nuga teritada. Noa, õigemini mul on neid jahikotis alati igaks juhuks 2 + kondistusnoa ajan kodus teravaks. Selle komplektiga on lihtne saada nuga sinnani kergelt, et võtaks käeseljalt karva. Enda nugadega (pean silmas ühte nuga) ma teen ükskõik millise looma otsast lõpuni selliselt ära, et puudub vajadus vahepeal nuga teritada. Ja alati, kui olen looma noaga lõiganud, alati olen ka hiljem kodus noast üle käinud (õhtul ikka selle minuti kaks aega leiab). Sedasi ei pea mingi hetk palju punnitama, et nuga jälle minu jaoks rahuldavalt ziletterav oleks. Ma olen vaadanud, et inimeste maitsed nugade teravusest on ka väga erinevad. Mis ühe jaoks terav, see teise jaoks täitsa nüri alles.