Jah. Jahti oli, seltskonda oli ja pidu oli.
Hommikul sai õigel ajal kohale jõutud. Kuna minu kaks reisikaaslast jõid terve tee õlut, siis kohale jõudes enda neelud juba käisid ja oli tahtmine kiiresti jahipaika jõuda, et õlle lahti korkida. Feen lõigi pundi kaheks ja asusime teele. kohale jõudes olime natuke sõnatud. Suur maaala urgudega, kus tõenäoliselt 5 aastat tagasi ka kobras oli. Feen oli meie ära petmiseks mujalt natuke ka näritud oksi toonud(Ok, eks seal ikka oli kobras, aga meist jäid nad puutumata). Natuke aega möllasime siis seal, aga kuna olukord tundus lootusetuna, siis läksime sinna, kus Feen ise ülejäänud seltskonnaga toimetas. Kohale jõudsime, siis oli neil juba üks kobras käes ja viimaseks see ka jäi. Tagasi tulles sai mudasel põllul võidu tehtud ja vaene vallo kartis, et Vitara keeratakes kummuli. Nii hullult asi siiski ei lõppenud ja võidusõidu võitsime
Õhtul läksime siis mina, BA, Vallo ja Jahe madratsitega emajõe peale. Vaadates seda kohta, kust me peale pidime minema ja allavoolu kulgema hakkama, siis tundus, et Feen tahab meist lahti saada. Vahemaa oli piisavalt pikk, et kaks päeva seal hulpida
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon_lol.gif)
Otsisime uue koha ja kuskil uuselamu rajoonist selle ka leidsime. Lükkasime paadid vette ja Vallo&Jahe panid allavoolu kimama. Nägime veel, et ~200m ülesvoolu ujub üks kobras. Otsustasime BA`ga, et läheme kutsume kopraonu paati ära. Hakkasime siis ülesvoolu kiirelt sõudma. Peale 15-20min sõudmist, kui olime läbinud 5-10m, loobusime sellest katsest
![Rolling Eyes :roll:](./images/smilies/icon_rolleyes.gif)
Suhteliselt paadisõidu lõpu poole kuulsime ees pauku. Mõtlesime, et meestel kobras käes. Siis veel üks pauk, kolmas, neljas ja ka viies. Tundus, et koprajaht läks sujuvalt üle pardijahiks. Tegelikut maadeldi ikkagi kopraga, kes oli hirmus tige ja tahtis Valloga jõudu katsuda. Samal ajal tegime meie tutvust röövpüüdjatest mürkrohelistega, kes arvasid, et koprad on ilusad loomakesed ja neid kiusata ei tohi. Kuigi meie olime relvastatud, otsustasime, et me ei hakka oma madratsiga nende metall paadi vastu jõudu katsuma ja tulime allavoolu kiiremini tulema.
Tagasi jõudes ootas söök juba laual ja sai kohe kõhtu täitma hakatud. Söök oli hea ja jooke oli küllaga. Saunas sai korralikku leili. Õhtu edenedes ja puskarit juues muutusid mehed muudkui lõbusamaks. Seltskond oli hea nagu alati ja naisterahvaid oli vist rohkem kui tavaliselt. Ja meie eest hoolitsesid nad hästi. Puhtad nõud olid alati laual ja kohvi kann justkui täitis ise end. Ja kui hea kook oli veel tundmatuks jääda soovinud foorumi neiu poolt valmistatud
Hommikul suutis aga Kristi meile pettumuse valmistada. Ta ei praadinudki meile kartulit, mida me nii väga ootasime. Aga ta korvas selle hommikuste pannkookidega, mis maitsesid väga hästi.
Igatahes oli üritus väga tore ja ootame pikisilmi järgmist.